@0    = ~Běloba je tak... čistá, klidná a stejně... zdá se, že jí něco pošpinilo. Kdo jsi? Tohle jsou mé osobní komnaty. Nikdo by se sem neměl být schopen dostat.~
@1    = ~To je velmi neobvyklý začátek konverzace. Je překvapivé, že první věc na kterou se mě zeptáš, je moje jméno.~
@2    = ~Jsem <CHARNAME>.~
@3    = ~Jsem Bhaalův Zplozenec.~
@4    = ~Neřeknu ti své jméno.~
@5    = ~Opravdu? Myslela jsem si, že to je normální. Není to to, na co se lidé obvykle ptají jako první? Takže jaké je tvé jméno?~
@6    = ~Dobrá. Jmenuji se <CHARNAME>.~
@7    = ~Jsem Bhaalův Zplozenec. To by mělo být více než dost.~
@8    = ~Neřeknu ti své jméno Královno.~
@9    = ~<CHARNAME>... to se mi zdá jako docela pěkné jméno.~
@10   = ~Bhaalův Zplozenec? Tvůj původ mě nezajímá. Ptala jsem se na tvé jméno. Tak přece rozhovory většinou začínají.~
@11   = ~Moje jméno je <CHARNAME>.~
@12   = ~Škoda, ale je to tvé právo. Každý má právo zamlčet své jméno.~
@13   = ~Hmm, ale jak teď vidím, nenosíš bílou, takže nejsi jeden z mých sluhů. Řekni mi, proč tu jsi? Přijde mi zvláštní, že by tě mí služebníci nechali projít.~
@14   = ~Poslal mě sem jeden z vesničanů. Přišel jsem tě zabít.~
@15   = ~Jeden z vesničanů mě sem poslal abych tě zabil, ale raději bych si s tebou nejdřív promluvil.~
@16   = ~I když jsem sem z počátku šel na přání jednoho z vesničanů, cestou sem jsem změnil svůj původní úmysl.~
@17   = ~Vesničan? Takže někdo z vesnice je stále naživu? Ty špinavé zrůdy. Nikdy jim neodopustím! Proč jsi je zmiňoval? Můj klid duše, moje bezstarostnost mě opouštějí. Myslela jsem si, že jsou všichni mrtví, ale teď... jsi vždycky poslem tak špatných zpráv?~
@18   = ~Zabila jsi je všechny spolu se svým bratrem - nekromantem. To oni by měli nenávidět tebe.~
@19   = ~Proč je tak nenávidíš? Vím, že se něco stalo, ale nevím přesně co, rád bych to slyšel přímo od tebe.~
@20   = ~Haha! Jsi vážně k smíchu. Ty a naštvaná? Vždyť ty jsi je všechny zmasakrovala!~
@21   = ~Podívej se, myslím si, že ti něco provedli. Chtěl bych slyšet celý ten příběh, pokud ti to nevadí.~
@22   = ~Jak se opovažuješ! Nemáš ponětí v jaké situaci se necházíš, že?~
@23   = ~Tak ty chceš slyšet co se stalo? Neřekl ti snad tvůj zaměstnavatel všechno co potřebuješ vědět?~
@24   = ~Bojujeme spolu. Nedosáhnu svého klidu dokud všichni nebudou mrtví! Měla jsem pocit, že někdo z nich přežil a teď vím kdo. Byl to ten bezcitný druid! Musel to být on, nemusíš ani odpovídat.~
@25   = ~Stejně tak jako já nespočinu dokud nebudou mrtví, on se nezastaví dokud já a moji následovníci nezemřou. Živí se mou bolestí, copak to nevidíš? Proč si myslíš, že se sem stále znovu a znovu vrací. To odporné monstrum!~
@26   = ~Ale proč tento boj vůbec začal. Musí tu být nějaký důvod!~
@27   = ~Takže se mi snažíš říct, že mě využil?~
@28   = ~Ale proč spolu vy dva bojujete?~
@29   = ~Och no to je nádhera! Jakmile se mi dostane do rukou, zabiju ho! Nikdo nebude využívat <<CHARNAME>!~
@30   = ~Začalo to kdysi dávno, ale stejně to vidím jako by to bylo včera...~
@31   = ~Nejsi první koho takhle zneužil.~
@32   = ~Všechno začalo když jsem ještě byla hraběnka Celine Shalloweye, protože měli pocit, že jsem neschopná vládkyně. Samozřejmě, že některá má rozhodnutí nebyla dokonalá, ale dělala jsem co jsem mohla abych mou vesnici ochránila. Ale když přišla zima, jedna z rodin zemřela. Obviňovali mě z toho, ale doteď netuším, jak jsem jim mohla pomoci. Nikdo mi nikdy neřekl, že jejich situace byla tak vážná.~
@33   = ~Ale to byl spouštěč pro toho koho jsi potkal. Vyvolal proti mně vzpouru. Věřil tomu, že bude lepším vládcem než jsem byla já. Snažil se najít způsob jak ostatní přesvědčit a tak začal studovat příšery z bažin.~
@34   = ~Jak?~
@35   = ~Pokračuj prosím.~
@36   = ~Vzal mi moje dítě a nabídnul ho ježibabě z bažin, která vládla všem pavoukům, slizům a hadům v panství, jako obět. Ona si ho vzala a zmizela. Navždy.~
@37   = ~Nedokážeš si představit jak jsem se cítila. Vládkyně, která si neuvědomila, že rodina umírá. Matka, která ztratila své dítě.~
@38   = ~Ale oni... oni všichni se rozhodli následovat toho... démona. Následovat toho odporného druida. Nebyl ničím jiným, než tou nejzrádnější příšerou v celé zemi! Nikdy mu neodopustím! Nikdy mu neodpoustím, že mi sebral mé dítě!~
@39   = ~Takže to byl důvod proč přišel tvůj bratr, že?~
@40   = ~Pak přišel ten nekromant, že?~
@41   = ~Co se stalo potom?~
@42   = ~Ano.~
@43   = ~Můj bratr mi pomohl. Vždycky měl talent na magii a hlavně na nekromancii. Chtěla jsem jim vzít jejich životy stejně tak, jako oni vzali život, který jsem porodila. Díky rituálu mého bratra jsem pohltila všechnu jejich životní sílu.~
@44   = ~Ale tvé dítě může být stále naživu!~
@45   = ~Nesnažila ses své dítě najít?~
@46   = ~Oni si vzali jeden život, ale ty sis jich vzala desítky!~
@47   = ~Ne, není naživu.~
@48   = ~Není to jasné?~
@49   = ~Bratr mi pomohl zorganizovat pátrání. Našli jsme mé dítě mrtvé. Ježibaba jí použila jako přísadu pro svou zvrácenou magii. Jediné, co jsem dostala zpátky byl malý, stříbrný řetízek, který moje dítě nosilo na ruce.~
@50   = ~Ano, abych si byla jistá, že každý z nich si je vědom toho, jakou bolest mi způsobili. Trpěli a cítili u toho jak je jejich život opouští, jak je vysáván z jejich těl spolu s jejich krví. Mohli cítit tu samou ztrátu jako já. Jak jsem se cítila, když můj bratr našel ten řetízek na dětském tělíčku v lese. Na těle mého dítěte.~
@51   = ~Teď už jsem tu jenom já a ten odporný druid. Všichni ostatní jsou mrtví. Víš, přála bych si aby to mohlo zítra skončit. Je dobré vědět, že zítřek může být šťastný den bez jeho existence.~
@52   = ~Ale teď, po našem rozhovoru chápu, že Běloba mi už nadále nemůže poskytnout klid. Ale neviním tě z toho. Alespoň jsem se mohla s někým podělit o své trápení.~
@53   = ~Ale měla bych ti říct, že zabít mě nebude snadné. Rituál mého bratra mě udělal... prakticky nesmrtelnou. Dokonce i sami bohové smrti na mne zanevřeli.~
@54   = ~Já... myslím, že znám způsob jak všechno ukončit. Strom ve vesnici byl před dlouhou dobou požehnán knězem boha Kelemvora. Měl by být schopný ukončit tvůj život.~
@55   = ~Stejně to chci zkusit. Budu to zkoušet dokud se mi nepodaří tě porazit.~
@56   = ~Požehnán Kelemvorem? To jsem nevěděla. Ale možná, že to bylo naplánováno tou ježibabou. Stejně na tom už nezáleží.~
@57   = ~Zkus to tedy.~
@58   = ~Přeji si zemřít, bez tebe by tohle asi nikdy neskončilo, ale prosím, nenech ho žít. Zaslouží si zemřít a stejně tak ta ježibaba pokud jí potkáš. Prosím tě o to!~
@59   = ~Budu o tom uvažovat.~
@60   = ~Prostě už chcípni.~
@61   = ~Využil mě, takže ho zabiju.~
@62   = ~Děkuji ti.~
@63   = ~Postav se mi tedy.~